Vi ses!
Hvor er du flot!
– Skal du ud? – Kun på Shooters.
Det kyllingebryst tør aldrig op. Jeg skifter lige og går med dig.
Ja, men i aften ville jeg ...
Jagte damer?
– Lad ikke mig stå i vejen, Fido. – Vov–vov.
Hvad er det?
– "Love Spice"? – Du skal ikke vente oppe på mig.
Hej! Jeg gjorde rent i køleren og fandt en flaske champagne.
– Og glassene i opvaskemaskinen? – Nej, i skabet.
– Hvad er det, som lugter? – Hvad ...?
– Det ved jeg ikke. – Lidt champagne og en sludder?
Nej, jeg vil ikke lave noget i aften.
Kan vi ikke gøre ingenting sammen?
Nej ... En anden gang, Bill.
"Gøre ingenting sammen"? Du er bare utrolig, Billy.
– Jeg blev befippet og har tandpine. – Har du tandpine?
– Trist for hende, heldigt for mig. – Jeg giver op.
Den type giver aldrig én en chance.
Det kan have været –
– din after shave!
Hallo? Hej!
Hvad?
Gud, hvornår?
Ja, selvfølgelig.
Jeg kommer i morgen tidlig.
– Hvad var det? – Min chef.
Min tidligere chef. Tænk dig, de har solgt forretningen.
– Hvad så med dig? – Jeg er arbejdsløs.
Jeg skal hente mine ting i morgen.
Det var synd.
Hvor ser du elendig ud!
– Gik det så skidt i aftes? – Nej, nej ...
– Min tand gør ondt igen. – Var det derfor, du larmede i nat?
– Går du ikke til tandlæge? – Det er ikke noget, det går over.
Du venter, til det bliver til rodbehandling eller operation?
Forelæsning af tandfeen igen. Er jeg hævet?
Det bør du altså gøre noget ved. Jeg bestiller tid hos dr. Estren.
Los Angeles bedste. Du vil ikke mærke noget.
Tak, mor.
Jeg tager 2 dollars pr. billede.
Sæt det på min regning. Jeg samler billeder til min mappe.
Det er en smuk motorcykel, du har.
Især fra rørene op.
Den er meget bedre ved 100 km. Vil du have en tur?
Nej.
Jeg har bestemt ikke at lave noget i dag.
Det har jeg også bestemt. Skal vi lave ingenting sammen?
Sikken kraft! Som om jeg kan køre hvor som helst!
Vent, til du har slugt en myg ved 100 km!
– Hvor har du lært at køre sådan? – I fængsel.
Du hoppede på den!
– Intet ved dig kan overraske mig. – Det får vi se.
Ja, vi får se.
– Jeg kører tit herud. Her er øde. – Bestemt.
Jeg kan lide at være alene. Synes du, det er forkert?
Nej, sådan er jeg også selv. Jeg var tit alene som barn.
Min mor var ikke hjemme, og det passede mig.
Ja, friheden.
Der er en god vej op gennem passet. Meget smuk.
Den må vi køre en gang. Nu skal jeg til ansættelsessamtale.
Jeg kører dig.
Får jeg jobbet igen, har vi vel vundet?
Nej, det er alt. De vil ikke indrømme, de fyrede dig –
– fordi du er bøsse, eller tale erstatning.
Som om jeg bare har drømt det?
Jeg troede, de ville give sig, når de forstod, jeg mente det.
De gør kun, hvad vi tvinger dem til.
Jeg savner hjemmet.
Jeg savner Kenny og Tiny D. Jeg tænker på dem hele tiden.
– Og burgerbaren er dødssyg. – Matt ... Det er din beslutning.
Men deres tilbud viser, at vi står stærkt.
– Lad os afvise det! – Vil de slås, skal de få lov.
– Afslå deres tilbud. – Ja.
Kig ind på burgerbaren. Selv vores kaffe er bedre end din.
Fjern lamperne.
Og tøjet bagefter! Sælger de til "store piger"?
Undskyld, var det dit firma?
Nej. Jane Mancini, jeg arbejdede her.
– Er du ikke Kay Beacon? – Ingen kan kende mig.
Når min mor er med.
– Et sidste vemodigt blik? – Jeg henter bare mine ting.
Kaffekop, makeup og min tegneblok.
– Jeg designer selv alle mine kjoler. – Flot.
– Dit tøj er alle tiders. – Rynkerne, udskæringen. Forår '90!
– Alle gik med den V–hals dengang. – Jeg har selv designet min kjole.
Jeg ser mine gamle ting overalt. Efterligning er oprigtig smiger.
– Det er ikke en Kay Beacon–kopi. – En kopi af en kopi. Og hvad så?
– Du har fået den til at se smart ud. – Jeg skal nok forsvinde snart.
Spørgsmålet er, om du ville være endnu bedre med mig som chef?
– Mener du det? – Kom hen til studiet kl. 9 i morgen.
Så taler vi om det! Vi ses, Jane Mancini.
Farvel.
Jeg venter på dig. De har byens bedste tacos.
Nej tak, jeg har fået kulturchok nok for i dag.
Tak for i dag, det var sjovt.
Det synes jeg også. Mægtig bike!
Tak.
Hej. Jeg vil gerne sælge det her.
– Meget smukke sten. – Hvor meget kan jeg få for det?
Den fulde markedsværdi, 7.000 dollars.
– Jeg gav 12.000 for 4 år siden! – Det er dårlige tider.
Markedet er mat. Men det ved Det hvide Hus ikke!
Jeg kan ikke stå for kvikke europæere. Udmærket.
Har De kørekort eller ID, så jeg kan skrive checken ud?
Jeg har glemt min tegnebog i en vens bil.
Kan jeg ikke komme ind efter banken?
Det er firmaets regler.
Jeg kan lægge det i pengeskabet, til De kommer tilbage.
– Følger du efter mig? – Skulle du ikke søge et fotojob?
– Hvad kommer det dig ved? – Jeg var bare nysgerrig.
– Vil du vide noget om mig, så spørg. – Godt.
– Kom, så kører jeg dig hjem. – Nej, jeg finder selv hjem.
– Skål for min nye, lysende karriere. – Hvad er du egentlig?
Kay Beacons designassistent.
Hvem er Kay Beacon?
Et af modeverdenens største navne. Alle kopierer hende, selv jeg.
– Jeg er stolt af dig. – Det er en fantastisk chance.
Jeg skal inspicere varer, tegne og kan måske komme med egne ideer.
– Er du ikke glad? – Mægtig glad. Det er flot.
Skål for din lysende karriere.
Der er noget særligt over pizza med ananas, salami og gedeost.
"Særligt" er for mildt.
Hvor mødte du din mystiske eksmand?
Som du aldrig taler om.
Der er vist fritter i dit stramtræ.
– Fritter bor i huller. – Godt så.
Jeg var i New York og arbejdede på Met. Der mødtes vi.
Må jeg slippe for lampen i ansigtet nu?
Næste emne: Er jobsøgning for nærgående?
– Totalt håbløst. – Statusjob er altid svære at finde.
– Gid jeg kunne fotografere. – Jeg havde en god lærer.
Min mor. Vi gik ud om søndagen og ledte efter flotte motiver.
Sikke en billedsans hun havde! Vi stod hinanden meget nær.
– Er hun stadig på Østkysten? – Ja.
Underligt, at Michael fik viceværten til at lade dig gøre det her.
Sagde jeg, jeg gik i seng med ham?
Du er så nem!
Kan jeg hvile mig på mine fridage? Ikke med malerdåser i skraldet.
Det har du godt af, skraldedetektiv.
Hun laver et par jordskælvssprækker, så slipper du.
– Sort maling. – Endelig lidt forandring.
Gør den satankult dig ikke nysgerrig?
Hold den. Undskyld, er du låsesmed? Hvad lejlighed var du i?
– Min. Hun skiftede låse. – Var de i stykker?
– Nej. – Jeg skal have en nøgle.
– Sådan er reglerne. – Det er imod mine.
Du, Jo ...
Lad os ikke komme skævt ind på hinanden.
Den der sorte maling ... Ja, du er fotograf med mørkekammer.
– Men kan vi tale med værten først? – Ja.
Så snart jeg får tid.
Beklager, men jeg skal have en nøgle.
Medmindre du hellere vil bo et andet sted.
Du skal få den.
Må jeg lukke min dør nu?
Tak.
– Har Moira vist dig til rette? – Ja, jeg har checket alt det nye.
Godkendt? Nej! Ærmelægget sidder skævt.
Alt herfra er mærket "Kay Beacon". Og det betyder, det er perfekt.
– Ikke godt, men perfekt. – Jeg er med.
– Fordi du også er designer? – Ikke i samme klasse som du ...
Du tror bare, jeg er lidt ældre og har været heldig.
Har du noget talent overhovedet, er det her job din store chance.
– Det ved jeg godt. – Nej.
Men se på mig og arbejd røven ud af bukserne, så måske.
Kig på sidste års kollektion.
Er der noget, som passer dig, er det dit.
– Tak. – Moira!
Lær Jane at inspicere igen på Kay Beacons facon.
Pas på bagdelen.
Undskyld, kaos i køkkenet.
– Undskyld! – Matt!
– Sikke et chok! – Pete Stoller i slips!
Hvordan går det?
Efter et halvt år på lagret, satte de mig til at sælge!
Godt, nu ved jeg, det er dig. Det grin drev mig til vanvid.
Hvordan har de det på hjemmet?
Alle har det fint.
– Jeg er på The Boulevard af og til. – Kommer du stadig der?
Nej, sådan er det slet ikke.
Intet kriminelt, ingen crack. Det er helt overstået.
Men af og til tænker jeg på hjemmet og dig.
Og alle vores samtaler.
– Du hjalp mig gennem meget. – Jeg er stolt af dig, Pete.
– Hvad laver du her? – Ekstrajob, du ved.
Du ser rigtig godt ud. Fortsæt i samme stil!
– Undskyld det i morges. – Pyt med det.
Flot mørkekammer! Er Michael faldet ned?
Han skulle give sig selv noget beroligende.
– Han tager tingene for alvorligt. – Ja. Vil du gøre mig en tjeneste?
– Har du andet end vand? – Øl.
Hvad er der?
Jeg kan ikke sælge mit armbånd uden et ID med foto.
– Har du ikke kørekort? – Hvem kører i New York?
Jeg har intet ID, og jeg er flad. Det er jeg ikke vant til.
– Det er hæsligt. – Det er ikke dødeligt.
– Du kan låne lidt af mig. – Jeg skal bare sælge armbåndet.
For min skyld?
– Var det med guldsmeden derfor? – Jake! Ja eller nej?
Stenene passer ikke sammen. Det er ca. 4.000 værd.
Men du kan få 4.500.
Det er 8.000 værd, så jeg tager 7.000.
Du tager fejl. Godt ... 7.000.
Kørekortet, tak.
– Hvem er Beth? – Hvad?
– Beth? – Hvad snakker du om?
– Bag på. Kender du hende ikke? – Nej, jeg sælger det for en ven.
– Beklager, det kan være stjålet. – Nej, det er det ikke.
– Hvad skete der? – Hvem er Beth?
– Jeg sagde, jeg skal bruge pengene. – Jeg hader at blive udnyttet.
– Hvad? – Er det stjålet?
Tak for tilliden! Jeg vidste, du var flink!
– Du svarer ikke. – Du vil alligevel ikke tro mig.
Prøv.
Jeg er dødtræt af jer og alle jeres spørgsmål. Pas jer selv!
I skal have alting at vide! Man beder om en lille tjeneste ...
Hende der Jo, du ved. Stol ikke på hende.
– Det sagde jeg jo. – Hun giver ballade.
– Så hold dig væk. – Nemlig! Og det bør du også gøre.
– Hun har vist ramt noget, hvad? – Nej.
Nej!
Kay er arrogant og intrigant. Først ydmygede hun mig foran alle.
Og så sendte hun mig hjem med gratis tøj.
– Det var jo et drømmejob. – Elsker eller hader hun mig?
Hun er dødled over for alle.
En så ung og succesrig kvinde ...
Kan vi sende Kay Beacon hjem nu? Hun har været her hele middagen.
– Undskyld. – Kom her.
Ved du, hvor sexet du sommetider ser ud?
Når du sidder her og drikker te ...
... og taler om din lede chef.
Slap nu af. Du har haft en hård dag.
Nu kan du bare slappe af.
Jeg kommer straks.
Hvad gør du? Vi var jo enige om, du skulle blive gravid igen.
– Ja, men skal det ske i aften? – Det er dog utroligt.
Du får et nyt job, og så er det ikke så vigtigt at blive gravid igen?
Skat, jeg er usikker på, om jeg vil have et barn nu.
– Eller lige med det første. – Jeg går i seng.
Vent!
– Godmorgen! Er De Jake Hanson? – Ja.
Har De en sort Triumph 68? Har De lånt den ud?
– Ja! Ligner jeg en motorcykeltyv? – Jeg har aldrig set hende før.
– Jake! – Godt. Ja, jeg lånte hende den.
Hvad får jeg en bøde for?
For at lade en person uden kørekort køre den.
– Hav en god dag. – Det bliver den.
Bøder, før jeg har børstet tænder!
– Jeg brugte reservenøglen. – Under blomsten udenfor!
– Du er ikke rigtig klog! – Du sagde fart "renser knolden".
– Det var mægtigt. – Tag en vifte næste gang.
Jake, du har grund til at være sur på mig.
– Tak! – Men armbåndet er mit, jeg sværger!
Jeg ordner det med Michael i dag.
Og det her skal blive mellem os to. Jeg trænger til venner, ægte venner.
Og det gør du vist også.
Som bevis betaler jeg halvdelen af bøden.
– Du er meget original! – Jeg har hørt værre ting.
Du skylder mig en masse. Allerførst giver du middag i aften.
Jeg vælger stedet.
Jake, det der er en utrolig ulækker vane.
Sarah, hvorfor skal jeg vente?
Sæt dig!
10.000 dollars og jobbet tilbage, hvis vi går med til en forlig.
10.000 dollars?
– Vi har vundet! – Ikke helt.
Går vi i retten med det her, taler vi om mindst 100.000.
Jeg mener, vi bør gøre det. Det er soleklar diskrimination –
– og delstaten vil sikkert statuere et eksempel.
Der var en fyr på restauranten i går.
Han mindede mig om, hvorfor jeg tog det job.
Jeg kan ikke hjælpe nogen i retten.
Du giver altså bare op sådan helt uden videre?
Nej, vi har jo vundet! Hvor meget mere skal der til?
Mindst 100.000.
Nej.
Jeg savner mine unger.
Jeg gjorde noget godt hver dag, før det skete.
– Intet er vigtigere end det. – Så er sagen klar.
10.000 dollars og genansættelse.
– Jeg håber, du er tilfreds. – Sarah, jeg er vildt begejstret.
Hej.
Du ser lidt vissen ud.
Hvad sagde dr. Estren?
Jeg måtte ikke føre fly, mens tabletterne virker.
– Måtte han bore? – Så dybt, at jeg hørte kinesisk.
Dit blik er dødt, men du lyder næsten normal.
Ja, trods novokain, høretelefoner, gas og piller –
– gjorde det mindre ondt end en New Kids–koncert.
– Så kom jeg tidligt hjem forgæves. – Det begynder at gøre ondt.
– Må jeg få to piller? – En, du kan knap klare en lys øl.
Jeg er for svag til at diskutere. Tænd lige for fjernet.
Tak ... Og gider du give mig et tæppe?
– Her er lidt koldt. – Sågerne.
Og går du lige ned i videobutikken?
Et par gode film vil sikkert lindre smerten.
Måske skulle du tage hjem?
Hvor blev frk. Medynk af? Jeg hjalp dig med hjertesorgerne.
Jeg skal bare lige skifte til sygeplejerskeuniform.
Her møder man altså de smarte?
Mener du, at Jake Hanson ikke –
– har hørt om "Private Pain"?
Det er her, det sner. Ros og stjerner under samme tag.
– Sikke steder du finder. – Og nu vil jeg fotografere det.
Til min mappe. Mørkt og dystert.
INGEN STOFFER INGEN KAMERAER
– Vi gemmer det her. – Gør du aldrig noget, der er let?
– Gør du? – Nej. Du dufter godt!
Du skal bare, ikke? Alle piger skal falde pladask for dig.
– "Nej, men det plejer de at gøre"? – Det sagde jeg ikke.
Vent, vent ... Du må ikke kigge.
Blondinen, som steg ud af limoen. Jeg tror, det er Madonna!
– Smart! – Den gik jo ikke.
– Beth, hvornår er du kommet hertil? – Forkert dame. Kom ...
– Det er mig, Jerry. – Forkert dame, sagde jeg!
Hold op! Hun siger jo, hun ikke kender dig.
Undskyld.
Jo?
Jo!
Alison.
Alison!
Billy, hvad er der?
– Det gør ondt. – Lad mig hjælpe dig.
– Hvordan var det? – Kan vi tage det om?
Åh, Alison ...
Billy.
– Alison! – Har du det godt?
Ja.
Jeg ... Vi ... Det var en foruroligende drøm.
Nogen burde have advaret mig om pillerne.
Nogen burde ikke spise dem som slik.
Godnat, Billy.
Godnat, Alison.
Nej, nej, nej ...
– Hvor blev du af? – Jeg kan ikke lide slagsmål.
Og ... Hvem er Beth?
Det ved jeg ikke, han tog fejl. Det var mørkt, han var fuld.
Og navnet på armbåndet var et rent gæt? Sandheden rager mig.
– Jeg vil bare have den. – Skylder jeg dig den?
– Har du gjort dig fortjent til den? – Det gør alting så let.
Let? Der er ikke noget i mit liv, som er let lige nu.
– Sjov med brødristeren? – Jeg checker læbestiften.
– Gå nu i seng igen. – Kom med.
– Du er næsten lige kommet hjem. – Jobbet var en katastrofe.
Kay var efter mig. Hun gør mig så rasende!
Hun er uforskammet og indbilsk ...
En "møgkælling".
Men hun er dygtig. Og jeg vil vise hende, jeg også er dygtig.
Det kommer du aldrig til, ikke med hendes type.
Hun vil hellere donere et organ i levende live end indrømme det.
– Jeg vil ikke have, du lider. – Søde skat ...
Jeg klarer mig.
Du behøver ikke den dame til at fortælle dig noget, du ved.
I morgen er det søndag. Vi kan bruge hele dagen på at snakke.
– Og slutte det, vi startede på. – Jeg elsker dig.
– Og jeg dig, men nu må jeg løbe. – Ja. Kay venter jo.
– Modebranchen er noget møg. – Ligesom hospitalsbranchen.
Sovet godt?
Som om min hjerne har været nedfrosset i 50 år.
Den er først ved at tø op nu. Kaffe ...
Det var noget af en drøm i nat.
Du klamrede dig til puden og råbte på mig.
– Hvad skete der? – Det kan jeg ikke huske.
Hold op! Sådan en drøm?
Vi var her i lejligheden.
Bare os to. Det var sent, vi sad i sofaen ...
... og så stikker Tyrannosaurus Rex hovedet ind og hugger dig!
En dinosaurus? Hvad var det, du holdt i?
Halen! For at få den til at slippe dig.
– Du forsøgte at redde mit liv? – Noget i den stil.
Drømmer du om mig?
– Nej. – Vel gør du så!
Nej, jeg gør ikke.
Jo, men jeg kan ikke tale om det.
– Du går ikke, før du fortæller det. – Beklager, Billy.
Visse ting skal man holde for sig selv.
10.000 dollars? Det er jo utroligt!
Hvad vil du gøre med dem? Min bror fortalte om en investeringsfond.
Eller du kan jo købe en lille grund.
Rhonda, fald ned. Intet af den slags.
Du er ikke så dum at købe en bil?
Nej, jeg opretter en fond til juridisk hjælp.
For ofre for diskrimination.
– Vil du ikke beholde noget selv? – Nej.
Men jeg tjente jo fedt på Bikini Burger.
En fin investering.
Og sørg for, knapperne til den ternede jakke er sorte!
Ikke mørkeblå fra din svoger!
Check udskæringen, ellers ryger kunderne ind for babseudfald.
Den nye Kay Beacon–kollektion, smart, klædelig, perfekt.
Jeg troede, mit talent tiltalte alle. Hvad er der galt, Jane?
Ikke noget. Alt er godt og kommercielt.
Alle har dårlige dage, det bør du ved gud vide.
Måske har jeg overset noget, dit skarpe designerblik har opdaget?
Måske.
Fortæl. Det tilbud får du sjældent.
Knapperne på jakken skal være større, kjolen skal have et bælte.
Var det alt? Større knapper er tungere.
Er jakken åben, får de den til at hænge.
– Resultat: Ulykkelig, sjusket kunde. – Undskyld.
Nåede du ikke knapundervisningen?
Hvis en dygtig designer skal være en selvoptaget og grov møgkælling –
– så er jeg i den gale branche!
Ind på mit kontor, tak.
Du har ret!
Jeg er tankeløs og hensynsløs og kan være en møgkælling.
Men jeg synes, du har talent, og vil ikke have, du holder op.
Overlever du første uge, klarer du nok også to.
– Måske en måned. – Undskyld ...
– Har nogen bestilt noget? – Min mand Michael.
– Goddag. – Undskyld.
Pæn OG læge. Din mor må sove godt, Jane.
– Ville du se torturkammeret? – Nej, spise frokost med Jane.
– Frokost er vel tilladt? – En halv time, selv i weekender.
Taget er helt perfekt til det.
– Sikke en dejlig overraskelse. – Jeg kunne ikke vente til i morgen.
Ved du hvad? Dit nyt job har sat skub i helt nye tanker.
Det er rigtigt, vi glemte din karriere, da du blev gravid.
– Jeg sagde selv ja. – Du fortjener den her chance.
– Og du skal vide, jeg står bag dig. – Tak, skat.
Nå ... hvad så med os?
Vi vil begge to have et barn, Michael. Jeg vil bare vente lidt.
Jeg må fundere over karrieren, og det er stedet her perfekt til.
Men vi er kompagnoner, så jeg må spørge, om det er i orden med dig.
Jeg elsker dig for meget til at sige nej.
Har du ikke misforstået noget? Mig behøver du ikke flygte fra.
– Jeg flygter ikke fra dig. – Dine hemmeligheder rager mig.
Dit falske navn og dine dørlåse.
Og armbåndet. Jeg holder af dig.
Hvorfor? Jeg har ikke givet dig grund til det.
Du tager fejl.
Du vil så forfærdelig gerne have, nogen skal holde af dig.
Jeg vil ikke såre dig eller have noget. Jeg trives bare med dig.
Jeg vil gerne være sammen med dig.
Du skal stole på mig. Vil du ikke nok stole på mig?
Hele mit liv har jeg flygtet fra noget.
Da jeg var syv år, døde min mor. Selvmord. Ingen triste detaljer.
Min far giftede sig straks. Da jeg begyndte på college –
– mødte jeg min mand, Charles Reynolds.
Modbydeligt rig, flot, fra en af Mayflower–familierne.
Perfekt. Jeg havde altid troet, jeg var Askepot. Og her var min prins.
– Hvad skete der? – Det gik ret godt et stykke tid.
Jeg holdt op med at læse. Fotografering blev en dum hobby.
Jeg brugte så meget tid på at begå mig selskabeligt ...
... at jeg følte, jeg begyndte at forsvinde.
Jeg vidste, jeg måtte væk. Og så jeg stak af.
Jeg rejste bare. Uden afskedsbrev eller farvel.
Ved han ikke, hvor du er?
Nej.
Jeg ville bare gerne leve mit liv.
MIT liv.
– Du spurgte om armbåndet. – Ja. Hvem er Beth?
Mit fulde navn er Jo Beth.
Min mor kaldte mig Jo. Ingen andre måtte kalde mig det.
Men det er det, jeg hedder.
Undskyld.
Undskyld, jeg løj.
Jeg ... kan bare ikke lade være med at flygte.
Der kan du se. Jeg sagde, vi lignede hinanden.
Jeg kender en måde.
Tekster: Inger Drachmann www.sdimediagroup.com